Personlig logg, stjärndatum 3013.1.
Jag har svårt att förstå händelserna de senaste 24 timmarna.
Eller mr Spocks erkännande i krigsrätten.
Erkänner du-
-att du olagligt tagit befäl över stjärnskeppet?
Skyldig.
Att ha saboterat skeppets datorer-
-och låst det på kurs mot planeten Talos IV?
-Skyldig. -Att ha försökt transportera...
-...kapten Pike till planeten? -Skyldig.
Varför vill Spock ta, till den där förbjudna världen-
-sin gamla kapten, stympad av en rymdkatastrof-
-nu ett skal av en man, oförmögen att prata eller röra sig?
Enda svaret Spock gav var på skärmen i förhörsrummet.
Hur Spock kunde göra detta, vägrade han att förklara.
Men där framför oss, riktiga bilder från för 13 år sedan-
-av kapten Pike när han kommenderade skeppet-
-av Spock på den tiden-
-och hur "Enterprise" var det första och enda stjärnskeppet-
-som har besökt Talos IV.
De tog emot en nödsignal från planeten-
-och upptäckte där överlevande-
-från ett skepp som försvann för många år sen-
-bara för att upptäcka att allt bara var en illusion.
Inga överlevande. Inget läger.
Det var en fälla-
-av varelser som kunde få människan att tro-
-att han såg vad de ville att han skulle se.
Och kapten Pike var borta-
-en fånge för ett okänt ändamål.
Och bilderna vi har sett...
Kommer från Talos IV, sir.
Mr Spock, ni är medveten om orderna angående kontakt med Talos IV.
Du har med avsikt dragit på dig dödsstraff.
Vet du vad du håller på med?
-Har du tappat förståndet? -Kapten...
Jim, snälla, stoppa mig inte.
Låt honom inte stoppa mig.
Det är din karriär och kapten Pikes liv.
Du måste se resten av överföringen.
Rymden, det sista äventyret.
Detta är rymdskeppet Enterprise resor.
Dess femåriga uppdrag: Att upptäcka nya världar-
-att finna nytt liv och nya civilisationer-
-att modigt träda ny mark.
Krigsrätten för mr Spock har sammankallats i en stängd session.
Trots allt vi kan göra-
-fortsätter bilder sändas till oss från Talos IV.
Stjärnflottan har beordrat att ingen kontakt tas med Talos IV.
De gjorde inga undantag.
Du har inget val, sir. Jag är ledsen.
Väktaren har tagit kontroll över vår skärm.
Förstår du, sir?
Som ni såg tidigare-
-har kapten Pike slagits medvetslös-
-och blivit fångad av talosianerna.
Kan ni höra mig?
Mitt namn är Christopher Pike-
-befälhavare på Enterprise från en stjärngrupp-
-på andra änden av galaxen.
Våra avsikter är fredliga.
Förstår ni mig?
Magistraten, det verkar som-
-att exemplarets intelligens är chockerande begränsad.
Föga överraskande då att hans skepp lockades hit så enkelt-
-med ett simulerat anrop.
Som ni kan läsa i dess tankar-
-börjar det först nu misstänka att de överlevande-
-och lägret var en enkel illusion vi placerade i deras sinnen.
Ni pratar inte, men jag kan höra er.
Notera förvirringen, när den läser vår tankeöverföring.
Okej då, telepati.
Ni kan läsa mina tankar, jag kan läsa era.
Om ni inte vill att mitt skepp ser detta som fientligt...
Ni ser nu den primitiva reaktionen av rädsla och hot.
Exemplaret skryter med sin styrka-
-och vapnen på skeppet-
-och så vidare.
Sedan-
-frustrerad till att behöva visa fysisk skicklighet-
-kastar sig varelsen mot det genomskinliga.
Om ni vore här inne, skulle ni inte testa väggarnas styrka?
Det finns en väg ut ur varje bur, och jag ska hitta den.
Trots frustrationen, verkar den mer anpassningsbar-
-än våra exemplar från andra planeter.
Snart kan vi börja experimentet.
Invånarna på planeten måste leva djupt under ytan-
-och producerar mat och andra behov därnere.
Våra test visar att planetens yta-
-utan betydligt mer vegetation eller några djur-
-är för karg för att försörja liv.
Så vi bara trodde att vi såg överlevande där, mr Spock.
Exakt. En illusion, satt i våra sinnen av planetens invånare.
Det var en perfekt illusion.
De fick oss att se vad vi ville se-
-människor som överlevt med värdighet och mod.
Allt är logiskt, lägrets uppbyggnad-
-trasiga kläder, allt.
Låt oss vara säkra på att vi förstår faran av detta.
Planetens invånare kan läsa våra tankar.
De skapar illusioner av en persons egna tankar-
-minnen och erfarenheter, även av personens begär.
Illusioner så verkliga och solida som bordet här-
-och lika omöjliga att ignorera.
De har kapten Pike. Han behöver hjälp.
Om vi börjar surra runt där nere-
-kanske vi ser att deras mentala styrka är så stor-
-att de kunde nå ut och smälla skeppet som en fluga.
Ingången kanske klarade handlasrar-
-men vi kan sända skeppets kraft mot den-
-med enorm sprängkraft.
Maskindäcket riggar för att sända skeppets kraft.
Vi försöker spränga igenom metallen.
Tusentals av oss undersöker redan varelsens tankar, magistraten.
Vi hittar förträfflig minneskapacitet.
Jag läser mycket starkt en nylig dödskamp-
-där den kämpade för sitt liv.
Vi börjar med det-
-och ger exemplaret något mer intressant att skydda.
Kom igen. Vi måste gömma oss.
Kom. Kom.
Skynda på.
Den är övergiven. Det bör finnas vapen och kanske mat.
Detta är Rigel VII.
Snälla, vi måste gömma oss.
Jag var i en bur, en cell, en sorts zoo.
-Jag måste fortfarande vara där. -Kom igen.
De har kommit åt mitt sinne-
-och tagit minnet av var jag varit.
Kaylar!
Det började för två veckor sedan.
Förutom dig.
En smart slutledning av kapten Pike, mina herrar.
Ja, han var kvar i sin cell.
-Men det hjälpte honom inte att veta. -Talosianerna kontrollerade honom.
Och kunde få honom att leva var och när som helst-
-i vilken situation de ville.
Han kunde se, smaka-
-lida, med samma realitet som ni herrar här.
Längre hår, annan klädsel, men det är du-
-den överlevarna kallar Vina.
Snarare, bilden av Vina. Men varför du igen?
Varför skapade de inte en annan flicka?
Snabbt. Om du attackerar när den inte ser...
Men det är bara en dröm.
Du måste döda honom, som du gjorde innan.
Säg åt dem att jag inte spelar med.
Jag är inte ett djur som uppträder för mat.
Vad du än vill kalla det, känner du det. Det är det viktiga.
Du känner, i varje ögonblick, av vad som händer med dig.
Det är över.
Vem är hon? Var är bilderna?
De vet att kapten Pike är uttröttad.
Vi möts igen senare.
Då bryr de sig om kaptenen.
De vill ha tillbaka honom. Levande, sir.
-Jag kräver att få veta varför. -Om du har tålamod får du svaren...
Du glömmer att du är åtalad, Spock.
Du ska svara på alla frågor som ställs.
Mitt svar på din fråga vore otrolig, sir.
Jag beklagar att vi måste vänta och se det där.
Personlig logg, stjärndatum 3013.2.
Sammankallar åter krigsrätten mot mr Spock-
-och de underligaste bevisen någonsin hörda på ett stjärnskepp.
Från den mystiska planeten nu bara en timme framför oss-
-historien om kapten Pikes fångenskap där.
Varför är du här?
För att behaga dig.
Är du verklig?
-Så verklig som du önskar. -Åh, nej.
Nej, det är inget svar.
Jag har aldrig träffat eller fantiserat om dig förr.
Kanske de har gjort mig av drömmar du glömt.
Och klädd i samma metalltyg de bär?
Jag kan ha på mig vad du vill.
Vara allt du vill.
Så de kan se hur deras exemplar fungerar?
De vill se hur jag reagerar?
Har du ingen dröm-
-något du alltid velat ha?
Eller gör de mer än bara ser mig?
Kan de-
-känna med mig också?
Du kan ha vilken dröm du vill.
Jag kan bli vad som helst-
-vilken kvinna som helst som du har fantiserat om.
Du kan få allt du vill i hela universum.
Låt mig få...
...behaga dig.
Ja, ja, du kan behaga mig.
Berätta för mig om dem.
Kan jag hindra dem att tränga in i mitt sinne-
-och använda mina tankar mot mig?
Skrämmer det dig?
Betyder det att det finns ett sätt?
Du är en dåre.
Då du inte är äkta-
-är det ingen idé att fortsätta samtalet, eller?
-Alla kretsar inkopplade, mr Spock. -Redo, nummer ett.
-Ta skydd. -Tio, nio, åtta-
-sju, sex, fem-
-fyra, tre, två, ett.
Öka till full kraft!
Kan du ge oss mer?
Våra kretsar börjar bli varma. Vi måste stänga ner kraften.
Koppla ur!
Toppen av kullen borde ha klippts av första sekunden.
Det kanske den har gjort.
Det är det jag försökte förklara vid genomgången.
Deras illusionskraft är så stor att vi inte kan vara säkra-
-på något vi gör eller något vi ser.
Kanske om du ställde några frågor till mig-
-skulle jag kunna jag svara.
Hur mycket kan de kontrollera mitt sinne?
Om jag berättar, väljer du då en dröm du har haft-
-och låter mig leva den med dig?
Kanske.
De kan inte få dig att göra något du inte vill.
Men de lurar mig med illusioner.
Och straffar dig om du inte samarbetar.
Du kommer att upptäcka det.
Levde de någonsin på planetens yta?
Varför gick de under jorden?
Krig. Tusentals århundraden sedan.
Är det därför det är så kargt däruppe?
Planeten har först nu kunnat försörja liv igen.
Så talosianerna som gick under jorden fann det begränsat-
-och koncentrerade sig på att utveckla mental kraft.
Det var som en fälla-
-narkotiskt.
För när drömmar blir viktigare än verklighet-
-ger man upp resande, byggande, skapande.
Man glömde hur man reparerar maskinerna-
-som förfäderna lämnade efter sig.
Man bara sitter, lever och återupplever andras liv-
-kvarlämnade i tankearkiven.
Eller undersöker sinnena av zoo-exemplar som mig.
Du är bättre än teater. De skapar en illusion åt dig-
-de betraktar hur du reagerar, känner dina känslor.
De har en samling med exemplar-
-ättlingar av liv från länge sedan-
-från hela den här delen av galaxen.
Så de måste ha haft mer än ett av varje djur.
-Snälla. -De måste ha ett par människor också.
Var tänker de få kvinnan ifrån?
Du sa att om jag svarade på dina frågor...
Men det var en handel med något som inte finns.
Du sa att du inte var äkta, kommer du ihåg?
Jag är en kvinna-
-lika riktig och mänsklig som du.
Vi är som Adam och Eva.
Om vi...
Nej! Snälla!
Straffa mig inte! Jag försökte!
En kvinna från jorden.
Då fångades du som avelsdjur?
Varför?
För att hålla ett lager av zoo-exemplar?
Mycket mer, kapten.
Flaskan innehåller ett närande proteinkomplex.
Kommunicerar Väktaren verkligen med ett av sina djur?
Om formen eller färgen inte är lockande-
-kan det framstå som vilken mat du än önskar visualisera.
-Om jag föredrar... -Att svälta?
Du glömmer det otrevliga alternativet av straff.
Från en fabel du en gång hörde i barndomen.
Du kommer nu att konsumera näringen.
Varför inte bara sätta oemotståndlig hunger i mitt huvud?
För att du inte kan, eller hur?
Du har gränser, eller hur?
Om du fortsätter att inte lyda-
-från djupet i ditt sinne-
-finns det även otrevligare saker.
Det är intressant.
Nu till kvinnan.
Du hoppade till. Läste du inte mina tankar?
Som du förmodat-
-kraschade ett skepp från jorden här, men med bara en överlevande.
Låt oss stanna vid det första ämnet.
Allt jag ville var att få mina händer runt er nacke.
Vi lagade den överlevandes skador-
-och fann arten intressant.
Sätter primitiva tankar upp en spärr?
Det blev nödvändigt att attrahera en make.
Okej, okej, låt oss prata om flickan.
Ni verkar göra allt för att göra henne attraktiv-
-få mig att känna mig skyddad.
Det är nödvändigt för att bevara arterna.
Det verkar viktigare för er nu att jag accepterar och gillar henne.
Vi vill att våra exemplar är lyckliga i sina nya liv.
Anta att det är en lögn-
-varför vill ni att jag ska attraheras av henne?
Så att jag känner kärlek i ett förhållande mellan man och hustru?
Bara om ni vill bygga upp en familjegrupp-
-eller en hel mänsklig gemenskap.
-Med kvinnan rätt beskaffad. -Du menar rätt straffad!
Jag samarbetar inte. Varför inte straffa mig?
Först, ett känslomässigt beskyddande.
Nu, ett av sympati.
Perfekt.
Vill du ha lite kaffe?
Jag lämnade termosen fastkrokad på min sadel.
Tango.
Din gamla rackare.
Jag är ledsen, jag har inget s...
De tänker på allt, eller hur?
-Är det skönt att vara hemma? -De läser våra tankar väl.
Hem, allt jag vill-
-bara jag samarbetar?
Det blev verkligen en vacker dag, eller hur?
Du är hemma. Du kan stanna, om du vill.
Men ingen av oss är här.
-Vi är i ett menageri, en bur. -Nej!
Jag kan inte hjälpa oss, om du inte ger mig en chans.
Du sa att illusionerna är narkotiska.
De kunde inte laga maskinerna förfäderna lämnade.
Är det därför de vill ha oss?
-För att bygga en koloni av slavar? -Sluta!
Bryr du dig inte om vad de gör med oss?
Ett ögonblick i min bur, kanske några minuter-
-kunde vår väktare inte läsa mina tankar.
Att hålla känslor som hat i vårt sinne-
-blockerar det vårt sinne från dem?
Ja. De kan inte läsa igenom primitiva känslor.
Men man kan inte göra det länge. Jag har försökt.
De bearbetar dig, år efter år, lurar dig, straffar dig.
Och de vann.
De äger mig.
Du måste hata mig för det.
Åh, nej. Jag hatar dig inte.
Jag kan ana hur det var.
Det är inte nog.
Ser du inte?
De läste mina tankar, mina känslor-
-mina drömmar om den perfekta mannen.
Därför valde de dig.
Jag kan inte låta bli att älska dig.
Och de förväntar sig att du känner på samma sätt.
Om de kan läsa mina tankar, vet de att jag är attraherad av dig.
Från första gången jag såg dig i lägret med överlevande.
Du var som ett litet vilt djur.
Jag förstår varför det inte fungerat för dig.
Du har varit hemma och kämpat, som på Rigel.
Det är inte nytt för dig heller.
En persons starkaste drömmar är om vad han inte kan göra.
Ja, ett skepps kapten.
Behöva vara så formell-
-så anständig och ärlig och proper.
Du måste undra hur det vore att glömma allt det.
Trevlig plats du har här, mr Pike.
Vina?
Är det Vina igen?
Som den gröna Orion-slavflickan?
De är som djur. Elaka, förföriska.
De säger att ingen människoman kan stå emot dem.
Konstigt bevis från det förflutna.
Hur talosianerna planerade att avla ett samhälle med mänskliga slavar-
-och lockade kapten Pike med kvinnan de höll fången.
Och i många former-
-varje mer och mer spännande-
-började Pike mjukna.
Anta att du hade hela rymden att välja ur-
-och att detta bara var ett litet prov.
Vore det inte värt en mans själ?
Ni känner alla till situationen.
Vi hoppas att vi kan transportera ner in till det talosianska samhället.
Om våra beräkningar också är en illusion-
-kan vi hitta oss materialiserade i solid sten.
Det är okej för frivilliga att backa ur.
Kvinnorna!
Kapten.
Kapten?
Nej! Låt mig avsluta!
Vi var en grupp på sex. Vi är de enda som transporterades.
Det är inte rättvist. Du behöver inte dem.
De fungerar inte.
De var fullt laddade när vi åkte.
Död. Jag får ingen signal.
-Vad är det? -Säg ingenting.
Jag fyller mitt huvud med bilder av att slå deras missbildade huvuden-
-tankar så primitiva att de blockerar allt annat.
Jag fyller mitt sinne med hat.
Hur länge kan du blockera dem?
Minuter? Timmar?
-Hur hjälper det? -Lämna honom ifred.
Han behöver dig inte. Han har valt mig.
Valt henne? För vad? Jag förstår inte.
Det är ett fint val för intelligent avkomma.
Avkomma? Som i barn?
Avkomma som i, han är Adam. Är det så?
Du är inget bättre val.
De skulle ha mer tur att korsa honom med en dator.
Ska vi göra lite tidsberäkningar?
Enligt expeditionens listor fanns en vuxen Vina i besättningen.
Lägg till 18 år till din ålder då...
Det är inte rättvist! Jag gjorde som ni sa.
Eftersom du stod emot exemplaret-
-har du nu ett urval.
Jag ska bryta mig ut ur detta zoo och komma efter er.
Är ert blod rött som vårt? Det ska jag ta reda på.
De nya exemplaren har båda bra kvaliteter.
Kvinnan du kallar "Nummer Ett" har en överlägsen hjärna-
-och skulle producera intelligenta barn.
Allt jag vill är att få tag i er.
Kan du läsa dessa tankar-
-bilder av hat, död?
Den andra nykomlingen-
-har sett dig som ouppnåbar, men det har nu ändrats.
Faktorerna till hennes fördel är ungdom och styrka-
-plus ovanligt stark kvinnlig energi.
Mina tankar är nog intressantare.
Tankar så primitiva att du inte förstår.
Känslor så hemska...
Fel tänkande är straffbart.
Rätt tänkande belönas snabbt.
Ni kommer att märka att det är en effektiv kombination.
-Kapten... -Nej, nej, hjälp mig inte.
Jag måste koncentrera mig.
De kan inte läsa genom hat.
-Stilla, annars... -Gör honom inte illa.
De menar inte att vara elaka.
Jag har fått några prov på hur goda de är.
Stoppa illusionen eller jag bryter av ditt huvud.
Okej.
Försöker du något annat-
-bryter jag din nacke.
Ditt skepp.
Släpp mig-
-eller vi förstör det.
Han bluffar inte, kapten.
Med illusion kan de få besättningen att göra fel-
-eller trycka på knappar som förstör ert skepp.
Jag tror att du är för smart för att döda utan orsak.
Å andra sidan har jag en orsak.
Jag slår vad om att du har skapat en illusion av att lasern är tom.
Jag tror att den gjorde hål i fönstret-
-och att du hindrar oss från att se det.
Ska jag testa min teori mot ditt huvud?
Kapten!
Talosianerna har övergett dig.
Mina herrar, ett ögonblick, tack.
Nå, mr Spock?
-Kan jag få er dom? -Signalera åt dem att vänta.
Kapten, snälla. Det är ert liv nu. Åtminstone en chans till liv.
Ni talar om liv, mr Spock, en chans till liv.
Hur? Som fånge?
Inburad? Ett zoo-exemplar?
Leva i illusioner som roar väktarna?
Nej, kapten. Det är mer.
Titta.
Skyldig? Ja eller nej, kapten.
Ja.
Jag måste också rösta på skyldig.
Och ni, kapten?
Skyldig-
-enligt anklagelserna.
Bryggan till befälhavaren.
-Mendez här. -Sir, vi går in i banan, Talos IV.
Talos kontrollerar skeppet nu, sir, som de gjorde för 13 år sedan.
Ni har frågat varför. Nu ser ni svaret.
Ta kontakt, Nummer Ett.
De förhindrade oss att se detta också.
Vi gick igenom men visste det aldrig.
Kapten.
Som du ser, ert försök att fly ledde inte till något.
Jag vill kontakta skeppet.
Ni är nu på ytan, där vi önskade att ni skulle vara.
Med kvinnan av ert val-
-kommer ni nu att börja försiktigt styrda liv.
Och börja med att begrava er?
Det är ert val.
För att hjälpa er att återta planetens yta-
-kommer våra zoologiska trädgårdar att förse er med växtliv.
Vi gör ett avtal.
Ni och ert liv för liven av dessa två kvinnor.
Ni ger mig bevis att skeppet är okej och skickar tillbaka dessa två-
-och jag stannar med Vina.
Det är fel att skapa en människoras som ska leva som slavar.
Är det bedrägeri?
-Tänker ni förstöra er själva? -Vad är det?
Vapnet bygger upp en överbelastning, en explosion.
Ni har tid att gå under jord.
Nå, gå nu!
Bara för att visa hur primitiva människor är, Talosian-
-gå med henne.
Om ni tycker att det är så viktigt-
-kan jag inte heller gå.
Om de har en mänsklig varelse, försöker de kanske igen.
Vänta.
Deras metod att spara uppgifter är grovt och tar tid.
Är ni redo att assimilera det?
Vi trodde inte det var möjligt.
Sederna och historien av er ras visar ett unikt hat av fångenskap.
Även när det är angenämt och välvilligt-
-föredrar ni döden.
Detta gör er till en för våldsam och farlig ras för våra behov.
Han menar att de inte har användning för er.
Ni kan gå tillbaka till skeppet.
Och det var det.
Inga ursäkter.
Ni fångade en av oss, hotade oss alla.
Er olämplighet har fördömt den talosianska rasen till en slutlig död.
Räcker inte det?
Inget annat exemplar har visat er anpassningsförmåga.
Ni var vårt sista hopp.
Men kunde inte något byte-
-ömsesidigt samarbete...?
Er ras skulle lära sig vår förmåga av illusion och förstöra sig själv också.
Kapten, vi har transportkontroll nu.
Låt oss gå tillbaka till skeppet.
Jag kan inte.
Jag kan inte åka med er.
Sir, det sattes just på. Jag kan inte stänga av kraften.
-Mr Spock här. -All kraft sattes på, mr Spock.
Rodret svarar på kontrollerna.
Kaptenen.
Du ser varför jag inte kan gå med er.
Detta är kvinnans sanna utseende.
De hittade mig i vraket, döende-
-en hög med kött.
De byggde om mig. Allt fungerar.
Men de hade aldrig sett en människa.
De hade ingen guide för att bygga ihop mig igen.
Det var nödvändigt att övertyga dig att hennes önskan var ärlig.
Ni ger henne illusionen av skönhet tillbaka.
Och mer.
Mr Spock, systemet startar igen.
-Vad hände med Vina? -Kommer hon inte med oss?
Nej.
Nej, och jag höll med henne.
-Alla däck förberedda för hyperdrift. -Alla däck är klara, sir.
Koppla in.
Kommendör, tror ni inte...?
Vad ni nu verkar höra, kapten Kirk-
-är mina tankeöverföringar.
Kommendören var aldrig ombord på ert skepp.
Hans närvaro där och i skytteln var en illusion.
Mr Spock har förklarat er viljestyrka.
Man trodde att påhittet av krigsrätten-
-skulle hindra er från att för snabbt återta kontrollen av ert skepp.
Kapten Pike är välkommen att tillbringa resten av livet med oss-
-obunden av sin fysiska kropp.
Beslutet är ert och hans.
Mr Spock, även om reglerna är tydliga-
-kunde du ha kommit till mig och förklarat.
Och bett er att också riskera dödstraffet?
En av oss var nog, kapten.
-Ja. -Meddelande från Stjärnbas 11, sir:
"Mottagna bilder från Talos IV.
Med hänsyn till kapten Pikes betydelse i rymdutforskningen-
-har generalorder 7 om förbud att kontakta Talos IV-
-för tillfället upphävts.
Ingen åtgärd övervägs mot Spock.
Fortsätt som ni tycker är bäst."
Undertecknat, Mendez, J. I., kommendör, Stjärnbas 11.
Chris-
-vill du åka dit?
Mr Spock-
-vill du följa kapten Pike till transportrummet?
Vinka av honom.
Tack, sir.
Från oss båda.
Mr Spock, när du är klar-
-kom och prata med mig.
Denna beklagliga tendens du har visat på sistone-
-till uppenbar känslomässighet...
Jag ser ingen anledning att förolämpa mig, sir.
Jag tror att jag har hanterat hela saken fullständigt logiskt.
Kapten Kirk.
Kapten Pike har en illusion-
-och du har verklighet.
Hoppas att du finner din väg lika angenäm.